Har du noensinne opplevd en kveld
som begynner som alle andre, men ender som ditt livs beste?
Det var 22. juni 1990, siste skoledag.
Det var Oliver Chamberlain, Peter Page, Steven Prince, Andy Knightley og meg.
De kalte meg Kongen. Fordi jeg heter Gary King.
Ollie var morsom, mente han var en pikenes jens, men skrøt bare.
Vi kalte ham O-mann
fordi han hadde en føflekk på panna som lignet på et 6-tall.
Han elsket det.
Pete var minstemann.
Vi var ikke ofte sammen med sånne som ham, men han var morsom.
Og han var styrtrik.
Steve var ganske kul. Vi spilte musikk sammen, sjekket opp damer.
Jeg tror han mente vi var rivaler. Snill, egentlig.
Og Andy. Andy var støttespilleren min.
Den jeg kunne stole på at støttet meg.
Han elsket meg, og jeg tøyser ikke, men jeg elsket ham også.
Vi kom ikke til å savne noe ved skolen.
Kanskje Mr. Shepherd.
Han var absolutt en god kar.
Han pleide å spørre meg hva jeg ville gjøre med livet.
Jeg sa at jeg ville ha det gøy.
Han syntes det var morsomt. Det var ikke meningen.
Ikke den kvelden.
Newton Haven var hjembyen vår. Lekeplassen vår, universet vårt.
Og den kvelden var det stedet for et heltemodig oppdrag.
Målet? Å erobre Gullmilen.
Tolv puber langs en legendarisk vei av alkoholfornøyelse.
Det var Første post, Den gamle kjente,
Den stolte hane, Håndkorset, De gode følgesvenner,
Den trofaste tjener, Den tohodede hund, Havfruen, Bikuben,
Kongens hode, Hullet i veggen...
Før vi kom frem til skjebnen vår, Verdens ende.
Vi tok bilen min til byen.
Jeg kalte den Beistet, for hun var ganske vill.
Slik begynte reisen vår til manndomsalderen.
Vi var på vei. Vi soset ikke.
Vi slo hardt til på første pub.
Det var drikking, moro, strid,
damer, shotter, drama
og, selvsagt, drikking.
Innen femte pub følte vi oss uovervinnelige
og bestemte oss for å kjøpe forfriskende urter
fra en mann vi kalte pastor Grønt.
Etter sjette øl var O-mann nede for telling, så vi fortsatte uten ham.
Det var bra: Jeg råka på søsteren hans på neste pub,
vi gikk inn på handikapdoen, og jeg råka på henne igjen.
Sam ble med oss en stund, men så måtte jeg la henne gå.
Jeg hadde en annen date den kvelden, og hun het Amber.
Etter ni øl var det oss mot verden.
Det gikk sprøtt for seg på Bikuben,
så vi begav oss til bowlingklubben,
IKKE GÅ PÅ GRESSET
eller som vi kalte det: Røykeriet, og det var da alt gikk til helvete.
Alle ble paranoide, og Pete spydde, så han måtte settes på benken.
Til slutt hoppet vi over de siste tre pubene og dro opp i høyden.
Jeg husker at jeg satt der
med blod på knokene, øl på skjorta og spy på skoene,
så den oransje gløden til et nytt daggry
og visste i hjertet mitt at livet aldri ville føles så godt ut igjen.
Og vet dere hva?
Det gjorde det ikke.
Takk, Gary. Det var opplysende.
Vil noen tilføye noe eller komme med innsigelser mot Gary?
Er du skuffet?
- Over hva? - At du ikke kom deg til Verdens ende?
Nei.
Hva er det dere vil?
Vi vil være fri!
Vi vil være fri til å gjøre som vi vil!
Og vi vil bli fulle. Og vi vil ha det gøy.
Og det skal vi gjøre. Vi skal ha det gøy.
Vi skal ha fest.
Hva er det dere vil?
Og vi vil bli fulle. Og vi vil ha det gøy.
- Hun er nydelig. - Kan ikke måle seg med Beistet.
Hallo, Peter.
Herregud! Gary?
Den sagnomsuste kongen.
Var du utenfor huset mitt i morges?
Nei.
- Jeg trodde jeg så deg der. - Jeg har aldri vært i Bishop's Gardens.
Hvordan går det?
- Bra. Du? - Bedre enn noensinne.
- Hvordan er det med... - Vanessa?
- Nei. Kona di? - Vanessa.
- Ja. Hvordan har hun det? - Bra.
- Har dere hatt sex ennå? - Vi har to barn.
To ganger. Se på deg, pulemonster.
Vi har ikke forandret oss, vel?
Hva gjør han her?
Det går bra, pappa. Vi klarer oss.
Hei, Mr. P.
Gary, hva kan jeg gjøre for deg?
- Han ser godt ut. - Skal du kjøpe bil?
Nei. Jeg er redd enden er nær.
- Hva? - Verdens ende.
Hva mener du?
Du vet hva jeg mener. Én kveld. Fem fyrer. Tolv puber.
La slaget begynne.
Vil du prøve det igjen?
Ja, har du ikke alltid ønsket det?
- Ikke særlig. - Hør her, Peter.
Vi klarte det ikke sist, men denne gangen står vi løpet ut.
Eller ølen ut.
- Vi? - Ja, hele gjengen.
- Selv Andy? - Hvorfor skulle ikke Andy bli med?
- Jeg trodde at etter ulykken... - Ikke et problem. Han er med.
Det vi vil vite, er: Er du med?
Jeg må spørre Vanessa.
- Hvem er Vanessa? - Kona mi.
Når begynte du å måtte spørre kona?
Da vi giftet oss.
Kom igjen, savner du det ikke?
Moroa, samholdet, kranglene,
å være så fyllesyk at det føles som du har maur i hodet.
Kanskje de første to.
Det begynner. Hva er det nye nummeret ditt?
Samme jeg har hatt i ti år.
Ja. Hva er det?
Hele denne raden skal ha kvistvinduer over fasaden foran.
Hvem er dusten uten hjelm?
Det er Gary King.
Bank, bank.
Hva gjør du her, Gary?
Du skulle svare: "Hvem er det?"
Jeg ser hvem det er. Det er deg.
Jeg liker det du har gjort med stedet. Litt trekkfullt.
- Hvordan har Selina det? - Vi ble skilt for ti år siden.
- Jeg lurte bare på hvordan hun har det. - Hun har det visstnok veldig bra.
Har du noe på gang med noen?
Ja, faktisk. Hun er kondisjonstrener. 26.
Pedofil. Jeg tuller. Jeg vil gjerne treffe henne.
Nei. Hva gjør du her?
Har du ikke hørt det? Vi samler gruppen igjen.
Jeg er ikke bassisten din lenger.
Nei, jeg mener at guttene samles igjen.
Vi kan samle gruppen igjen også.
Nei. Du solgte gitaren min for å kjøpe dop.
Jeg har alltid lurt på: Hva heter det som er over døren?
Det er en overkarm.
Planen er å reise til Newton Haven
og fullføre Gullmilen.
Denne gangen skal vi komme frem til Verdens ende.
Alle er med.
Til og med Andy?
Sant som det er sagt, storballer.
- Skal Andy drikke med deg? - Med oss.
Tenk over det, tilbake til den gamle byen, drikke noen øl...
- Tolv øl. - Ja.
- Tolv øl er sprøtt. - Jeg vet det!
Hva dreier dette seg om, Gary?
Vi må få en avslutning.
Hvorfor skal noe så viktig som vennskap påvirkes av at en eldes?
- Mye har forandret seg, Oliver. - Akkurat.
Dette er sjansen vår til en vareopptelling.
Vareopptelling? Du får det til å høres så gøy ut.
Kom igjen, O-mann. Vil du ikke det?
Det jeg vil, er du får skoene ned fra sofaen.
Hvis du er bekymret for meg, ikke vær det. Greit?
Jeg er her for å si at Gary King har klatret opp på hesten igjen.
Har du klatret opp på hesten igjen?
Nei, jeg mener sykkelen.
- Hva er sykkel? - Hva mener du?
- Hva står sykkel for? - Sykkel.
- Jeg datt av. - Ikke gjør det.
- Greit. - Hør her.
Dette er sjansen vår til å fullføre det vi begynte på.
Kom igjen, det blir vilt!
Jeg tror vi er ferdige. Så...
Hva synes dere om eiendommen?
- Den er utrolig. - Utrolig sted.
- Fantastisk. - Fantastisk utsikt.
- Det er bare... - Det er litt dyrere enn vi hadde tenkt.
Han gir dere et avslag. Hva er prisen?
- 1,2 millioner. - Fy faen!
Dere har kortet mitt.
Gary, WTF?
Godt å se deg også, O-mann.
- Ikke kall meg O-mann. - Greit.
- Hvordan har søsteren din det? - Bra.
- Snakker hun om meg? - Nei.
På fredag reiser vi sammen. Gjør det til en tur, jeg kjører.
Tror ikke jeg kan. Tror jeg har en legetime.
Ja. Med dr. Ikke!
- Skjønner, dr. Ikke? - Ja. "Drikke". Jeg forstår.
Kom igjen. Det blir ikke det samme uten O-mann.
Herregud.
Du kan treffe guttene, se hvordan de har det. Si hvordan du har det.
En vet aldri, denne gangen kommer du kanskje til slutten.
- Og Andy blir absolutt med? - Ja.
- Andy Knightley? - Jepp.
Hvordan overbeviste du ham?
- Mr. Knightley. - Felicity.
En venn er her for å treffe deg.
Nei, det er det ikke.
- Ganske voksent, eller hva? - Jepp.
Så guttene her om dagen.
O-mann, Stevie-baby, Petertron.
Ja, jeg husker navnene til barndomsvennene våre, Gary.
Vi fikk en liten idé.
Jaså?
Ja. Vi skal tilbake til Newton Haven.
- Hvorfor det? - Uforrettede saker.
Du spøker vel?
- Fem karer. Tolv puber. 50 øl. - 60 øl.
Ta det rolig, din faens alke.
Jeg har ikke drukket på 16 år, Gary.
Da må du være tørst.
Vi kan reise tilbake, treffe karene, slå av en prat, det blir som det alltid var,
bortsett fra at denne gangen fullfører vi dette.
- Du har svært selektivt minne, Gary. - Takk.
Du husker fredagskveldene. Jeg husker mandagsmorgenene.
Derfor reiser vi tilbake på en fredag.
Hvorfor tror du ingen av oss bor i Newton Haven nå?
- Jeg vet ikke. - Fordi det er et svart hull. Kjedelig.
Det var det alltid, og vil det alltid være.
Det er bare kjedelig fordi vi ikke er der.
- Det er poengløst å krangle med deg. - Nettopp. Så bli med.
Jeg henter alle på High Wycombe-stasjon på fredag kl. 15.00.
Nei, Gary.
Hvorfor? Må du spørre kona di?
Nei, jeg må faktisk ikke spørre kona.
- Hva gjør du? - Jeg viser deg til døren.
Er det en dør? Den har ikke overkarm.
Og den er av glass. Er det et vindu eller en dør?
Kanskje det er en vindør. Det kan en ha.
Vær så snill å gå, Gary.
Greit.
600 pund, ikke sant?
- Jeg syntes du burde få vite det. - Hva?
Mamma døde.
- Når? - For et par uker siden.
Den store kreften.
Jeg er lei meg.
Hun likte deg alltid.
Fikk meg til å tenke på gamledager.
Spesielt den kvelden, fordi vi var så lykkelige.
Og jeg elsker guttene som brødre,
men til sjuende og sist er du den beste vennen jeg har hatt.
Det var godt å se deg, kompis.
Pete?
Steven. Gudskjelov.
Jeg var redd jeg kom til å være alene.
Det er ikke det siste du kommer til å være redd i dag.
- Dette kan ikke skje. Eller hva? - Nettopp. Hva gjør vi her?
Det vi alltid gjorde.
Følger Gary King inn i nesten avgjort glemsel.
Hallo, Steven.
Står til, kompis?
Pete. Hei, kompis.
Skulle vi ikke slutte å kalle ham Fryktløse leder rundt 1992?
Gamle vaner er vonde å vende.
Det vil stå på Garys gravstein.
Nei. Du vet at han vil overleve oss alle.
Ville vært morsomt om det ikke var sant.
- Vent litt. - Hva?
Jeg prøver å avgjøre hvem som er dummest for at han kom.
Kanskje han var utsatt for en ulykke. Beklager, Andy.
- Beklager. - Nei. Det går bra.
Hvis Gary var i en ulykke,
er det det beste utfallet for oss alle, også Gary.
Utrolig.
Å ja.
Se på disse toskene.
- Du er sent ute. - Det er jeg ikke.
Jo. Du sa 15.00. Klokken er nesten 16.
Ja, 15 til 16.
Vet du hva som feiler deg? Du tar aldri feil.
Hvordan er det feil?
Utrolig at du kjøpte en ny Granada Mark II.
Hva mener du?
Den ser akkurat ut som bilen jeg solgte deg i 1989.
Dette er bilen du solgte meg i 1989. Beste 300 pund jeg har brukt.
- Er dette Beistet? - Ja.
Ja. Med noen forandringer.
Jeg måtte bytte ut bremsene, fjæringen, eksosen, setene, hjulene,
panelet, forgasseren, samlerøret, hele motoren, speilene, frontlysene.
Bortsett fra det er det samme bil.
Praktisk talt en antikvitet.
Så la oss få antikviteten på veien.
Kom igjen, duster. Vi kommer sent.
Og vi er tilbake. Akkurat som de fem musketerer.
Er det ikke tre musketerer?
Fire hvis du teller med D'Artagnan.
Ingen vet vel egentlig hvor mange de var, Pete?
Historien er usikker.
Du vet at De tre musketerer er fiksjon, ikke sant?
Skrevet av Alexandre Dumas?
Mange folk sier det om Bibelen nå til dags.
At den ble skrevet av Alexandre Dumas?
Ikke vær dum, Steve, den ble skrevet av Jesus.
Uansett, fem høres mye bedre ut.
Det var nok en feil å være tre.
For hvis de var fem, kunne to dødd, og de ville hatt tre igjen.
- Er vi fremme snart? - Kom igjen!
Soup Dragons! Jeg husker denne.
- Jeg laget vel en kassett med den til deg? - Det er denne.
- Er dette den kassetten? - Ja! Se.
- Hvor fant du den? - Den var i kassettspilleren.
Rasteplass
Se. Er noen av dere sultne?
Jeg må faktisk tisse.
Han tisser lenge.
Hvis han tisser.
- Kanskje det er litt... - Bæsj.
Hvordan er det bæsj?
- Jobber du fortsatt for faren din, Pete? - Ja. Jeg er partner nå.
Du?
Startet eget firma i 98. Ble oppkjøpt i 05.
Men jeg er lykkeligere. Mindre stress.
- OIlie? - Eiendom.
Jeg er medsjef i et eiendomsmeglingsselskap i Nord-London.
Veldig konkurransebetont.
- Du driver med familierett, Andy? - Selskapsrett.
- Vet noen hva Gary gjør? - Han spiller Need For Speed. Der borte.
Kom igjen!
Han har ikke forandret seg.
Jeg vet ikke. Han betalte meg tilbake de 600 pundene.
- Jaså? Han lånte 200 av meg. - Og meg.
Jeg kan ikke tro det. Jeg kan ikke tro at du gjorde det!
Selvsagt kan jeg det.
Han stjeler fra Peter for å betale Paul.
Nei, jeg lånte det av Peter for å betale deg. Jeg skylder Paul.
Fy søren.
Newton Haven.
Merk dere de opprinnelige fargene, gutter, for i kveld maler vi den rød.
Å nei. Pokker.
Faen.
Det går bra, jeg tok alt på rasteplassen.
Vet du hvorfor jeg stanset deg?
Var musikken for høy?
Venstre bremselys fungerer ikke.
De gamle bremselysene! De kalles det fordi de alltid bremser.
Jeg skal få ordnet det, betjent.
- Kan jeg se førerkortet ditt? - Jepp.
Vet du hva? Det er i lommeboken min. Jeg glemte den på treningsstudioet!
- Noen annen form for identifikasjon? - Nei, alt er i sportsbagen min.
Er det ikke typisk?
Jeg gir deg navnet og adressen, så kan du sjekke meg i systemet.
Greit.
Det er Peter Page.
48 Bishop's Gardens, London, N2 T12.
- Herregud, Gary! WTF? - Hvorfor sa du navnet mitt?
Jeg sier jo ikke mitt.
- Hva om jeg blir arrestert? - Det blir du ikke.
Gary, han sjekker nummerskiltet mot navnet!
Hvorfor tror du jeg sa Petes navn?
Jeg eier en bilforhandler. Jeg er juniorpartner.
Dette er...
Bare stol på meg.
Så, Mr. Page, hva gjør du i Newton Haven?
Vi kommer herfra. Vi kom for å se severdighetene.
Prøve oss på Gullmilen. Blir kanskje litt vilt.
Pass på å fikse bremselyset.
Sjekk utslippet også.
Og, Peter.
Ikke la det bli for vilt.
Nei da!
Jeg skjønner ikke.
Det er lett, Pete.
Bilen har stått i ditt navn siden 1989.
Men jeg har flyttet tre ganger.
Ja, jeg forandret loggen.
Hvor tror du alle prikkene kom fra?
Herregud. Dere må slappe av.
Storbritannias første rundkjøring Bygget ca. 1909
Vet du hvor mye trøbbel du kan havne i?
Vet du hvor mye trøbbel jeg er i?
Hva skal det bety?
Hei. Hva i helvete er dette? Hvorfor er vi her?
Vi er her for å bli utslettet.
Har dere middagsplaner?
I kveld skal vi nyte et flytende måltid
langs Gullmilen.
Vi begynner med en innvielsesseidel på Første post,
så videre til Den gamle kjente, Den stolte hane, Håndkorset,
De gode følgesvenner, Den trofaste tjener,
Den tohodede hund, Havfruen, Bikuben, Kongens hode
og Hullet i veggen for mer av det samme.
Alt før den siste, bittersøte ølen på den skjebnetunge sluttstasjonen, Verdens ende.
La lyset stå på, gode kvinne,
for selv om vi vender tilbake med glimt i øyet, er vi egentlig snydens.
Lokal pubguide
FØRSTE POST
Kom igjen!
- Inntil 1840... - Faen også.
...var denne bygningen stedet for Newton Havens første postkontor.
Til en initiativrik forretningsmann avgjorde at
den passet dårligere til å sende og motta post
enn som et beskjedent skjenkested
hvor en sliten reisende kan bli snydens. Kom igjen.
Det er som déjà vu.
Jeg husker ikke dette. Har det blitt pusset opp?
Den ble vel oppkjøpt av en kjede?
Del av et nasjonalt tiltak for fjerne alt særpreg fra små, sjarmerende puber.
Starbucking, kompis. Det skjer overalt.
Men en blir ikke kvitt lukten.
De prøvde sikkert.
God kveld, Raymondo. De fortapte sønner vender tilbake.
Hvem er på gjestelisten i kveld?
- Hva? - Gjesteølen.
Vi skal på Gullmilen, og du får æren å ta første stikk.
- Hva anbefaler du? - Det er én. Crowning Glory.
- Passende. - Hvordan det?
- Jeg er Gary King. - Hva?
- Så fortell meg mer. - Om hva?
Crowning Glory. Er den nøttete? Frådende? Humlete?
Har den overraskende fruktete smak som drøyer på tungen?
Det er øl.
Vi tar fem, takk.
Nei. Unnskyld. Kan vi få fire slike og et glass springvann?
Hva?
Jeg kan ikke tro det,
en mann med ditt legendariske omdømme som drikker regnvann.
Det er som å se en løve spise humus.
- Det gir ikke mening. - Jeg vet det.
Sliter du med at jeg ikke drikker etter det som skjedde?
- Ikke jeg, men kong Arthur! - Dette blir bra.
Hva har kong Arthur med det å gjøre?
Tror du ærlig talt at kong Arthur kom tilbake fra slaget ved Hastings,
- kom til Arthurs slott... - Camelot.
...gikk til baren og sa: "Hallo, kan jeg få springvann?"
Nei, for de hadde ikke vanntilførsel på Arthurs tid.
Nettopp. Han ville ha drukket mjød. Kong Arthurs øl.
Er jeg mindre mann fordi jeg velger å drikke vann?
Er det ikke litt homsete?
Ikke særlig politisk korrekt, Gary.
Kom deg ut av 90-tallet, Pete.
Det er ikke homsete å være avholds,
å gå på pub etter en rugbykamp
og bestille springvann i en bar som er full av store, stygge jævler med krigsmaling.
Til det, min venn, trenger en mot, ikke sant? Ekte baller.
Du sa det, soper.
Jeg vet ikke om du vet det, Gary, men vi er ikke tenåringer lenger.
Gud forby at du får barn, for hvis...
Det har jeg kanskje.
Da bør du være klar til å ta ansvar...
Nei. Jeg mener at jeg kanskje har barn.
Husker dere Karen Eggerton, som jeg pulte?
Hun var kanskje gravid da foreldrene flyttet til Normandie.
Jeg hørte aldri fra henne. Hun fikk kanskje barn.
Tenk dere det? Et fransk barn.
Det er poengløst å krangle med deg.
For barn. Hvor enn de er.
- Barn. - Barn.
Drikk opp. La oss Brumme.
"Brumme". Hva betyr det?
Du husker vel "La oss Brumme"?
På veggen i Mr. Shepherds klasserom:
"Sorti, fulgt av en bjørn." Fra Shakespeare-skuespillet?
- Vintereventyret. - Ja. Hva het det?
- Vintereventyret. - Det, ja.
Hvis vi måtte stikke fort, sa vi: "Sorti, fulgt av en bjørn",
så ble det: "Sorti, fulgt av Ole Brumm",
så ble det: "La oss Ole Brumme",
og så: "La oss Brumme."
- Sier du at vi burde gå? - Ja. Det suger jo her.
DEN GAMLE KJENTE
Den gamle kjente. Det er puben sin.
Ja. Sånn skal det være.
Som déjà vu.
David, kompis, har du hørt nyhetene? Gary King er tilbake i byen.
Hvem er det?
Hvordan var begravelsen, Gary?
Til moren din?
Det er vanskelig å finne ordene.
Men hvis jeg må velge tre, ville jeg sagt:
"Skikkelig, skikkelig trist."
Det er vel bare to?
Hva med: "Veldig, skikkelig trist"?
Det er synd, hun var en god kvinne.
Jeg likte moren din.
Jeg også, kompis. Jeg også.
- Hallo. - Hallo, kompis.
Er du her?
Ja, jeg har vært her lenge. Hva snakker du om?
Kjørte du deg vill på ringveien igjen?
Dette er Newton Haven.
- Når treffer du Tvillingene? - Tvillingene?
Vi er på Den gamle kjente. Kom innom hvis du vil.
Ja, det er han. Greit. Ses snart.
Hvem var det, O-mann?
Ikke kall meg O-mann, Gary. Det var Sam.
- Er Sam her? - Er Sam her?
Er det ekko her inne? Ja, Sam er her.
Hun har kommet fra Manchester. Vi skal til mamma.
Og hun kommer hit?
- Rolig, Steve, jeg så henne først. - Ikke nå igjen.
Kødder du? Jeg så henne først.
Du har virkelig selektivt minne, eller hva?
Noen andre sa det.
- Jeg. - Nei. Det ville jeg husket.
Jeg sa at jeg likte Sam,
så begynte du å ville ligge med henne ved hver anledning.
Dere, vær så snill.
Du likte henne da du fant ut at jeg likte henne!
Stemmer, for du var i skoleskuespillet.
- Cabaret. - Cabaret. For hun var med i det.
Hun hadde på seg nettingstrømper, og du fikk ståpikk på scenen.
Herregud.
Det har ingenting å si, hun var kåt på Adrian Keane.
Jeg hatet den dritten.
Kan vi la være å snakke om søsteren min i sammenheng med:
A: å være kåt, B: Stevens ereksjon?
Greit.
- Er hun fortsatt deilig? - Det sier jeg ikke.
Men er hun det?
- Er jeg hva? - Deilig.
- Hallo, Sam. - Steven. Du har vokst.
- Ja, sidelengs. - Du ser flott ut.
Steroider.
Andy, lenge siden sist.
- Hei, Pete. - Hei, Sam.
Går det bra, storebror?
Gary.
Willkommen. Bienvenue. Velkommen.
Sam. Vil du ha en drink?
Hei, Steve. Hun kom nettopp. Kom igjen.
Sam. Vil du ha en drink?
- Jeg tar en vodka tonic, Steven. - Greit.
- Jeg går på do. - Kult.
Naturen kaller.
- Hva gjør du? - Hva gjør du?
- Jeg går på do. - Da går jeg også.
Gary! Du er sprø!
Hva snakker du om? Du ga meg tegnet.
- Hvilket tegn? - Du gikk på do.
Tuller du? Jeg har ikke sett deg på 20 år.
Tror du at jeg vil ha sex med deg på damedoen?
Handikapdoen er ute av stand.
- Gary. Hva hendte? - Jeg vet ikke,
kanskje noen puttet for mye papir i do.
Vi vet jo ikke hva de tenker på, gjør vi?
Nei. Hva hendte med deg?
Ingenting.
Ingenting hendte. Jeg er samme, gamle Gary.
Du tuller ikke.
Så, vil du?
- Oliver. Vi ses senere. - Går du?
Skulle du ikke møte Tvillingene om en halvtime?
Jo. Jeg tror denne er din.
"I ustand." En privat spøk.
Jeg vil ikke vite det.
- Hva er det? - Moderne kunst.
Et minnesmerke?
Ja. For moderne kunst.
Vet dere hva klokken er?
Den er ikke engang 18.00.
Feil! Det er på tide å dra til Hanen!
Kom igjen.
DEN STOLTE HANE
Når enn du kan, kompis.
Pokker. Se hvem det er!
Basil. Gale Basil!
Vi pleide å komme hit
og høre på at han snakket om UFO-er og øglefolk og undervannsnazister.
Sa han ikke noe tull om at Bermudatriangelet var et kvadrat?
Nei, han sa det var to likebente trekanter som utgjorde en rombe.
- Han var vel bestevennen din, Steve? - Det var han ikke, Gary.
Han var ensom og gammel, og jeg syntes synd på ham.
Stemmer. Basil!
Kanskje vi ikke er de lokale legendene du tror.
- Gary King? - Snakk for deg selv.
Du er utestengt.
Jeg kan ikke tro dette. Dette er tåpelig.
Det er ikke verdt det.
- Drikk to på neste. - Du kan godt drikke alle på neste.
Vi må drikke én på hver pub, ellers er alt ødelagt.
Jeg tror det allerede er ødelagt.
Flott.
Hvor mye mer må vi utstå?
- Det var tre. Det er ni igjen. - Bra.
Faen ta det. Jeg må spise noe.
- Vi kan spise på neste pub. - Så lenge det er nokså sunt.
Dette er Newton Haven.
Ikke i sentrum av den økologiske revolusjonen.
Tviler på at det er i sentrum av noe.
Kona mi ville at vi skulle spise økologisk, problemet er at jeg liker søppel.
Neste pub lager søppel! Hold tritt!
Ja. Jeg husker denne.
- Vi feiret nyttår her, ikke sant? - 89 til 90.
Var det da du sov på biljardbordet, Andy?
Jeg tror det.
- I seks timer. - Seks timer.
Takk for at du minte meg på det.
Husker du at da du våknet,
sa vi at du hadde sovet i et år, og det var 1991,
og du fikk panikk og slo en klokke?
Det var en flott kveld.
Fikk ikke du napp hos Erika Leekes, Peter?
Jo. En personlig triumf, om jeg får sagt det selv.
- Marmeladesmørbrød-berømtheten? - Marmeladesmørbrød...
Den eneste ene.
Erika Leekes, Tracy Benson, Becky Salt. To blondiner og en rødhåret i midten.
- Marmeladesmørbrødet. - Becky Salt. Fy faen.
Lurer på hva de gjør nå.
Du kan vel spørre dem?
Hva mener du?
Borte ved det bordet sitter det to blondiner og en rødhåret i midten.
Slutt å tulle.
Erika Leekes til venstre, Tracy Benson til høyre,
og ved å eliminere resten, Becky Salt i midten.
Marmeladesmørbrød som voksne.
Veldig skummelt.
- Vi burde få dem bort hit. - Nei.
La fortiden ligge.
Ille nok å se på deres gamle tryner.
Du får oss til å høres eldgamle ut.
Vi har ikke endret oss stort.
- Steve har lagt på seg litt. - Hva?
Pete har samme sveis, og Oliver har fortsatt djevelens merke.
- Nei. - Nei.
Det kalles laserkirurgi, Gary.
Et lite offer for å unngå å bli kalt O-mann.
Funker på Sisters of Mercy-tatoveringer.
Jeg liker ennå Sisters of Mercy.
Bra, ellers kunne du ikke svømt.
- Jeg datt av. - Ikke gjør det.
Jeg synes det er fint å se kjente ansikter igjen.
Takk, kompis.
Unnskyld? Er denne opptatt?
Er denne stolen opptatt?
Bare ta den.
Takk.
- Var ikke det... - Shane Hawkins.
- Pleide ikke han å... - Jo.
Vent litt. Hva hendte med Shane Hawkins?
Jeg vil ikke snakke om det, om det er greit.
Hør her, Pete.
Å stenge inne traumer kan føre til
utilstrekkelige mestringsteknikker senere i livet, visstnok.
Jeg vet ikke. Det handler ikke engang om fortiden.
Det handler ikke om at han mobbet meg
og holdt meg borte fra skolen mer enn vannkoppene gjorde.
Det handler ikke engang om at han tvang meg til å gjemme meg på do
eller slo meg så hardt at øyeeplet mitt løsnet.
Og ikke engang at han ødela en stor del av barndommen min.
Nei, det handler om at han ikke kjente meg igjen.
Han så rett gjennom meg, som om det ikke betydde noe.
Det høres kanskje rart ut?
Shotter!
S-H-O-T-T-E-R. Shotter.
Hva gjør du, Gary?
Jeg trodde det var åpenbart. Shotter.
Én: Peter snakket om noe
som tydeligvis var ubehagelig.
- Det går bra, Andy. - Nei, Peter.
To: 12 øl er mer enn nok, og tre: Jeg drikker ikke!
Men shotter teller vel ikke?
Du sa at du ville møtes og snakke.
Jeg tror du bare ville drikke.
Vi er ikke her som vennene dine. Vi er her som støttene dine.
Støttere. Rart ord, ikke sant? "Støtter".
Gary King og Støttene.
Et godt bandnavn, Steve. Skriv det ned.
Ikke ta en Gary, Gary.
- Er det en ting nå? - Alltid vært det.
Du trenger ikke oss for å gjøre feil,
det har du klart helt fint alene så langt.
Jeg ser om det går en buss tilbake til London, om noen vil bli med.
Du kan ikke dra. Dette er spesielt. Det er årsdagen vår.
Det er ikke årsdagen, Gary. Vi gjorde dette i juni. Det er oktober.
Ja, men det er årets årsdag, ikke sant?
Hvert år er et års årsdag!
Det er ikke det samme lenger, Gary,
og ikke fordi byen har forandret seg, men vi har det.
Men du kan ikke dra, for bussene går ikke lenger.
Da går jeg tilbake til hotellet. Blir dere med?
Jeg legger meg gjerne tidlig.
Jeg burde finne Sam.
Ja, og jeg går og finner Sam med Oliver.
Da er det avgjort?
Vet du hva jeg tror? Jeg tror dere er sjalu.
Dere har husene og bilene og konene og jobbsikkerheten.
Men dere har ikke det jeg har: frihet.
Dere er slaver, og jeg kan gjøre det jeg vil.
Og det er dette du vil?
Du burde vokse opp. Bli med i samfunnet.
Ja, men mamma døde.
Og vi er lei oss, men det er på tide å dra hjem.
Jeg trodde vi var hjemme.
Jeg må bare synes synd på ham.
Mamma ringer
Ikke gjør det.
Faen! Piss!
Forsiktig, gulvet er litt pissete.
Var ikke meg.
Det var meg.
Gjorde det i 90.
1990.
Slo til veggen.
Vet ikke hvorfor. Virket viktig da det hendte.
Det ser ut som dere har det gøy.
Jeg går Gullmilen i kveld. Vil dere bli med?
Vi blir som de seks musketerer.
Jeg sa at vi går Gullmilen.
Dere tror dere er så kule, dere?
Men vi var kulere.
Vi eide denne byen.
Vi la grunnlaget for dere.
Hei! Se på meg når jeg snakker!
- Ikke gjør det. - Ikke gjør hva?
Du vil ikke gjøre det.
Vil jeg ikke?
Hva?
Du må forklare dette nå!
- Andy, ungen angrep. - Ikke våg deg å forandre emne!
Han slo hodet mitt i speilet.
Vet du hvem jeg nettopp snakket med? Mora di!
Og ikke fra det hinsidige. Fra jævla Bournemouth.
Er det ekte?
Dere har ikke snakket på 8 måneder.
- Andy... - Hodet hans falt av!
Nei, Gary, du kommer deg ikke unna.
WTF!
Denne er opptatt.
Andy, så du...
WTF, Gary. WTF.
Hva i helvete betyr "WTF"?
- Hva i helvete? - Å ja.
Dette kan umulig skje. Kan det?
Der sa du det.
Utrolig.
Jeg vet, kompis.
Utrolig at du løy om mora di!
Det var en hvit løgn!
- Hvordan er det en hvit løgn? - Hun er jo ikke død.
Vent! Hvor skal du?
- Hente hjelp. - Ikke gjør det!
- Ikke hent hjelp? - Vi vet ikke hvor utbredt dette er.
- Hvem ringer du? - Vanessa.
- Hvem er Vanessa? - Kona mi.
- Hvorfor ringer du henne? - Hun er kona mi.
Du sa vi ikke vet hvor utbredt det er.
- Jeg tenkte bare på puben. - Så overraskende.
Jeg kommer ikke gjennom.
Får du tak i Sam?
Jeg har full dekning, men ingen kontakt.
Beklager, samtalen kan ikke settes over nå.
Må være nettet.
Herregud. Alt henger sammen.
Dette forklarer hvorfor alt har gått til helvete.
Alle har blitt erstattet med slike.
Derfor kjente ingen oss igjen, Basil, Dave, Raymondo.
- Jeg syntes det var rart. - Shane Hawkins.
Nettopp. Vi har ikke forandret oss, men byen har det.
Jeg har rett, ikke sant, Andy?
- Andy, ikke sant? - Du tar aldri feil.
Nei, uansett hva som skjer, kan vi ikke bli i herredoen for alltid.
Ti folk har gått inn på do på 5 minutter,
og ingen har gått ut igjen.
Det vil se mistenkelig ut.
Homofil elskov.
Er det verre enn fem lemlestede lik?
Dette er Newton Haven.
- Hvordan ser det ut? - Svært normalt.
Jeg liker det ikke.
- Hva skal vi gjøre? - Drikke opp.
I USTAND
Vi bør styrte disse og komme oss bort.
- Til London? - Den trofaste tjener.
- Kødder du? - Ja.
Neste er De gode følgesvenner. Jeg blander dem sammen.
Sier du at vi bør gå videre til neste pub?
Vi bør sette oss i Beistet og kjøre til London!
- Bremselyset er ødelagt. - Så ikke brems!
- Jeg er over grensen. - Når stoppet det deg?
Jeg vil ikke få flere prikker på Petes førerkort.
Andy kan kjøre, han er avholds!
Da er det avgjort.
Det siste vi trenger, er å bli stoppet av politiet.
A: Vi er alle fulle,
B: De er kanskje med på det, og C: Vi har blod på hendene.
- Ligner mer på blekk. - Vi har blekk på hendene.
- Har det blitt vilt ennå? - Hva?
- Hvor langt har dere kommet, fem puber? - Fire.
Ikke engang halvveis. Mye mer moro foran dere.
Ha en god kveld, Peter.
Takk.
Beklager.
Vi har fortalt alle at vi går Gullmilen.
Du gjorde det.
Hvis vi hopper i Beistet og stikker,
skjønner de at vi vet det,
men hvis vi fortsetter som før,
får de ikke vite det.
- Vite hva? - At vi vet det.
Jeg synes vi bør fullføre dette og reise i morgen.
- Foreslår du faktisk at... - Vi fullfører Gullmilen.
Det er poengløst å krangle med ham.
Drikk opp. La oss Brumme.
Vi er bare fem venner
Håndkorset
som har det gøy på byen.
De gode følgesvenner
- Drikker. - ØI.
- Puber. - Skal vi?
Jeg liker ikke å drikke så mye.
Det er hollandsk mot, ikke sant?
Du vet, de engelske soldatene drakk hollandsk gin før kamp
for å få superstyrke.
Jeg trodde det var for å dempe følelsen av undergang.
Nettopp. Vi er bare fem venner som har det gøy på byen.
DEN TROFASTE TJENER
Jeg må på do.
Så gå. Du har fortjent det.
Du gjør en god jobb, Oliver.
Han kom seg ikke så langt sist gang. Jeg er stolt.
Du nyter dette.
Ja, fem karer som har det gøy på byen.
Later som de har det gøy.
Later du som?
Hvis vi kommer oss herfra i live, skal jeg drepe deg.
Vi vet fortsatt ingenting, Gary.
Familiene våre kan være i fare for alt vi vet.
Ja, moren min kan være død. På ekte denne gangen.
- Vi kan vel spørre noen? - Hvem?
- Pastor Grønt. Kom igjen. - Vent.
Hva gjør du?
Jeg skal slå av en prat med pastor Grønt.
Skal du kjøpe dop?
Jeg skal gå bort og sjekke om det er pastor Grønt,
og hvis det er det, kan jeg spørre ham hva som foregår
og kanskje kjøpe litt dop.
Hva om han er en av dem?
Jeg og pastoren hadde en svært sofistikert kode
når vi diskuterte kjøp av urtedop.
Hvis han ikke forstår, betyr det at han er en av dem, og da går jeg.
- Har du noe dop? - Jeg gjør ikke slikt lenger, Gary.
- Hva da? - Det.
Er det derfor du bruker dress? Fordi langing ikke er godt nok for deg?
Det finnes ikke langere lenger, Gary.
Jeg har en ekte jobb på et ekte kontor.
- Du hadde et ekte kontor. - Det var herredoen.
Ingenting galt med å drive med sitt på do.
- Mye har forandret seg siden du dro. - Jeg vet det.
- Hvor mye vet du? - Litt.
Hvor mye er litt?
Byen er overtatt av roboter fylt med noe blått.
Vær stille.
Du vet ikke hva du snakker om.
- Så si det. - De er ikke roboter.
Vet du engang hva robot betyr?
Selvsagt. Det er slik: "Hallo, jeg er en robot."
Det betyr "slave", og tro meg, de er ikke slaver.
- Er du fangen deres? - Nei, jeg er lykkelig.
Si det til ansiktet ditt.
Hei! Hva foregår her?
Byen er invadert av roboter som ikke er roboter,
- og pastoren er fangen deres. - Nei.
Vi reiser i morgen. Vi kan få deg bort.
Jeg reiser ikke. Det er ikke som dere tror. Dette gagner alle.
- Du har sagt for mye, Trevor. - Ja, hold munn, Trevor.
- Jeg prøver bare å hjelpe. - Det er ikke din jobb.
De ordner alt.
Er dere roboter?
Ordet robot kommer faktisk fra et gammelt tsjekkisk ord...
...robotnik... ...som betyr slave.
- Vi er ikke slaver. - Vi er svært lykkelige.
Og ikke roboter.
Herregud, er disse roboter?
Ikke snakk om roboter!
Jeg synes vi ikke burde snakke om noe!
Trevor.
Det er sjefen din.
- Hallo, Trevor. - Hallo, sir.
Men...
Jeg forstår.
Tusen takk.
Hva har jeg gått glipp av?
At vennene dine prøvde å hjelpe.
Vi trenger ikke deres hjelp.
Hva burde vi gjøre?
Jeg foreslår at dere drar.
Jeg synes vi bør gjøre som han sier.
Greit.
DEN TOHODEDE HUND
Sånn ja.
- Kom igjen! - Gary.
Gary!
La oss komme oss inn og ut, greit?
Ikke skaff nye venner.
Mine herrer! De fortapte sønner vender tilbake!
Hva vil dere ha, en av gjesteølene våre, kanskje?
Kan jeg foreslå fem glass med Crowning Glory?
- Ganske passende, ikke sant, Gary? - Hva? Unnskyld. Hva?
Det er en nydelig øl. Humlete, nøttete, frådende.
Har den overraskende fruktete smak som drøyer på tungen?
Du er åpenbart en kjenner.
Da vet du at den er en sjelden godbit
for vandrere, prester, kongelige og alt imellom.
Fem slike, takk.
Velkommen hjem, gutter.
Jeg husker ikke at han var så vennlig.
Han er åpenbart en av dem.
- Hvordan? Han husket meg. - Vi vet ikke hva de husker.
Kanskje de har selektivt minne.
Ja, slik som hvem det nå er? Meg.
Kanskje han er en av de andre. Som pastoren.
Det er vanskelig å avgjøre.
Ja, er han en av dem eller en av dem?
- Vent, hvilke er dem igjen? - Er de ikke begge dem?
Men det sies på to måter. Er han en av dem eller en av dem?
Vi trenger forskjellige begreper.
Et for de som ikke er roboter, og et for robotene som ikke er roboter.
Vi må kunne skjelne mellom dem, dem og oss.
Pronomenene er veldig forvirrende.
- Ja. - Jeg vet ikke hva et pronomen er.
Det er et ord som kan stå alene som substantiv
og viser til noe annet i diskursen.
- Jeg forstår det ikke. - Du brukte et.
- Jaså? - Ja. "Det" er et pronomen.
- Hva da? - Det.
- Er det? - Herregud.
Vi trenger et ord så vi kan skjelne mellom dem.
Han er en blank, hun er en blank, de to er absolutt blanke.
Sam.
Jeg ordner det, Steve.
- Går det bra, Sam? - Pokker.
Hvordan er kvelden din?
Bra. På en måte.
Hva mener du med "på en måte"?
Er det ikke rart?
Du kommer tilbake, og alt er likedan, men på en måte annerledes.
Hvordan er det annerledes?
Bare rart.
Hvordan er det rart?
Hva vil du, Gary?
Bli med meg.
TOALETT
For pokker, Gary, ta et hint.
Jeg prøver ikke å ha sex med deg.
Så hvorfor er vi på handikapdoen?
Jeg må fortelle deg noe nå,
men hvis du vil ha sex, kan jeg si det etterpå.
Si det nå.
Er det noe ekkelt med Tvillingene,
bortsett fra at de er tvillinger?
Tvillinger er ikke automatisk ekle.
- Jo, litegrann. - Du lå med dem.
A: Det gjorde jeg ikke, og B: Hvordan visste du det?
A: Det er en småby, B: Jeg er ikke dum, og C: De sa det.
Greit. Det hendte én gang, men jeg var full,
som var rart, fordi de virket som fire.
Jeg er ikke stolt av det. Bare litt.
- Var det dette du ville si? - Nei, dette.
- Er du ok, Sam? - Er du ok, Sam?
Jeg trenger en røyk.
- Ikkeboter? - Hva med Falskboter?
Vi burde komme oss unna robotgreia.
Steven?
Hva gjør han?
Ikke vær redd, han prøver sikkert bare å pule Olivers søster.
Andy.
Herregud, han er full av sprøyt.
Vis NABOENE våre RESPEKT
Jeg vet at det ikke er overraskende.
- Hva sa han, Sam? - Hva sa han, Sam?
At Newton Haven er overtatt av roboter fulle av noe blått,
og hvis vi ikke gjør som de sier, tar de oss til fange.
- Trodde du ham? - Trodde du ham?
Selvsagt ikke.
- Trodde du ham? - Trodde du ham?
Hva?
- Ser du? - Kom igjen, Sam.
Du er for smart til å tro på Gary King.
Pokker.
Sam!
Herregud! Ekle hurper, kom dere bort!
Gi meg en røyk.
Gary, hva skjer?
- Jeg sa det på handikapdoen. - Ja, det gjorde du.
Vi burde gå inn, ikke sant?
Ellers vil folk spørre hva i helvete som foregår.
Hva i helvete foregår?
- Steve, jeg ordner det. - Hva da?
Sam, han er ikke god nok for deg.
- Hva? - Hva?
Vi har opplevd noen sprø ting i kveld,
og det har gitt meg nytt perspektiv,
og hvis alt er så fryktelig som det virker, må jeg fortelle deg noe.
Du tror kanskje det skyldes at jeg har drukket sju øl, men det er feil.
Det er feil.
Jeg elsker deg, Sam.
Det har jeg alltid gjort,
og det er hjerteskjærende å se deg sløse bort ømheten din på Gary jævla King.
- Det er litt slemt. - Nei, du tar feil.
- Ingenting foregår mellom... - Mens jeg er ærlig,
bare for å si alt, er jeg sammen med en kondisjonstrener.
Hun er 26 år gammel,
men jeg dumper henne på rappen hvis det betyr at jeg har en sjanse hos deg.
Steven, det foregår ingenting mellom meg og Gary King.
Helvete.
Beklager.
Hei! Fjern føttene fra henne!
Skru av hodet! Skru det av som på en pilleboks!
Blåblodige?
Ingenting som ble foreslått de siste tre minuttene,
var bedre enn Knuse-knuse eggemenn.
- Ingenting. - Hva foregår?
Fant dere et navn på robotene som ikke er roboter?
Vi har dessverre ingenting.
Jeg havnet nettopp i slåsskamp med to blanke i hagen.
- Vi må gå nå! - Enig.
Videre til Havfruen.
- Hva? - Nummer åtte.
"Nummer åtte"?
- Faen. - Andy, hva foregår?
Gary synes vi burde fortsette med pubrunden fordi de vet hva vi gjør,
men de vet ikke at vi vet hva de gjør.
Og ingen har en bedre idé, så til pokker med det.
Hva?
Vent!
Havfruen
Dere! Jeg har en bedre idé. Jeg står parkert her et sted.
Spring. Bare løp! Steven, si det!
Gary sa at de tar oss hvis vi prøver å dra nå.
Det er altfor sent å reise. Kom.
SKOLEDISCO
Å ja.
Det er dette ungdommen ønsker.
Er ikke dette litt sprøtt?
Det er perfekt. Vi kan gjemme oss her. Jeg henter drikken.
- God plan, O-mann. - Hei!
Se opp for blanke.
Greit.
- Hvorfor sa du ingenting? - Om hva?
Om det du sa i hagen.
Jeg har alltid villet.
Det virket aldri som det passet.
Noe kom alltid i veien.
Vær så god, drikk disse.
Takk.
Steven?
Vær så snill! Jeg har så mye å leve for!
- Det er meg, din dust. - Basil!
Jeg visste at hvis jeg så ansiktene deres igjen, ble det trøbbel.
Vent. Hvordan vet jeg at det er deg?
Fordi jeg er den eneste som vil si sannheten om Newton Haven.
Husker du hendelsene på kvelden den 22. juni 1990?
Nei, men jeg kjenner en som gjør det.
- Vær så god. - Hei.
Ser dere noen vi kjenner?
- Marmeladesmørbrød. - Marmeladesmørbrød.
De ser godt ut.
- Det er lyset. - Det er alkoholen.
Hvem bryr seg?
Steven?
De ankom den kvelden. Husker du stjerneskuddet? Det var dem.
Først hendte det ingenting.
De gjorde seg klar, gravde seg ned under jorden, forberedte seg.
Ikke lenge etter dere dro, begynte folk å forandre seg.
Bare én eller to først, så flere.
De erstattet viktige folk, tok over institusjonene,
forandret, omformet, pusset opp.
Gjorde alt for at vi skulle slå oss til dem.
Jeg finner ikke Steven. Hvor er de andre?
De blander seg.
Pokker.
Erstatningene var ikke onde, tvert imot.
Folk ble mye vennligere. Det er slik de gjør det.
Det er ikke en invasjon, men fusjon.
De vil ikke bli kvitt oss, ikke hvis de kan unngå det.
De vil bare gjøre oss mer som dem.
Forandre tankegangen vår.
Få oss på samme spor som resten.
Gjøre oss til et ledd på lenken.
Som går bra, hvis du ikke sier nei.
Da blir du erstattet.
Når de får tak i DNA-et ditt, har de deg.
Hvordan gjør de det?
Alle slags måter.
Blodprøver, sykepleieren, svette, kyssing, spytt på kanten av et glass.
Hvorfor tror du jeg bruker dette rare sugerøret?
Ikke så rart nå, eller hva?
Hvis du ikke er på deres side, lager de en versjon som er det.
De kan bringe deg tilbake akkurat slik du var, til og med gjøre deg ung igjen.
Det ser ut som deg, har minnene dine,
men er bare et redskap for å spre budskapet deres.
Tillit, kjærlighet, respekt, begjær.
Erstattet i fremskrittets navn.
Hva skjer med folkene som blir erstattet?
De tomme? Ikke spør meg hva som skjer.
Hvorfor, hva skjer med de tomme?
Jeg sa at du ikke skulle spørre!
Gå! Kom deg ut, før det er for sent!
- Basil? - Jeg sa gå!
Dette kan ikke være bra.
Sam, hvem var det du likte på videregående? Adrian?
Adrian Keane. Hvorfor det?
Han er der borte.
Hei, Sam. Står til?
- Sam, vi må ut! - Vi må ut!
- Hvor er de andre? - De blander seg.
Faen!
- Gary! - Bare én sang til.
Gary, hun er en blank!
Ikke vær så dømmende.
For i...
- Å ja. - Kom igjen.
- Har fortsatt draget. - Nok er nok.
La oss gå.
Rolig, rolig. Vent nå litt.
Hvor skal dere?
- Vi reiser. - Å? Hva har hendt?
- Adrian Keane var i den baren. - Dritt.
Jeg trodde du likte Adrian Keane.
- Adrian Keane er død. - Herregud.
Adrian Keane døde i en motorsykkelulykke i Italia for åtte år siden.
- Jaså? - De må ha hatt DNA-et hans.
Slik kunne de kopiere ham.
De vet hvordan de tar oss. De vet alt.
- Ikke at Adrian var død. - De vet nok til å friste oss.
De visste de tre ville falle for jenter i skoleuniformer.
- Hvem ville ikke det? Ikke sant? - Visst pokker.
Vi må ut av byen, vi må komme oss vekk før det er for sent.
- Hvor har du dette fra? - Basil.
Gale Basil? Han med Bermudaromben og undervannsnazistene?
Enda et godt bandnavn, Steve.
Gir du en gal mann ansvaret for livene våre?
- Han er ikke gal! - Kanskje ikke.
Kanskje en blank som vil få oss til utkanten,
til de mørke landeveiene, der de kan ta seg av oss.
Ja, vi kan ende opp døde i en eng. Jeg hater enger.
Ja. Helt enig.
Steven har rett. Vi bør dra.
Nei, vi skal til Bikuben. Garys plan er den beste vi har.
Vent nå litt.
Oliver i 1990 var nede for telling da vi kom så langt.
Hva sier du?
Jeg liker ditt nye jeg.
Kom igjen.
Dette er en feil, ikke sant?
- Vent! - Bare hold deg nær meg.
Andy, kom igjen!
Sånn ja. Pub nummer ni.
BIKUBEN PUB
Visst pokker!
- Sånn skal det låte, Pete! - La oss ta litt sprit og øl.
Hvem er han?
Kom igjen. Andy! Det kan ikke begynne uten deg.
Hva?
Vi kan ikke begynne uten deg.
Greit. Hvem sin runde er det?
Det er min.
- Mr. Shepherd! - Er det Mr. Shepherd?
Dere kan vel sette dere hos meg? Ser ut som dere trenger en drink.
Skal vi snakke litt om fremtiden deres?
- Mr. Shepherd? - Kall meg Guy.
Greit.
Guy...
Se på deg.
Er du en robot?
Vet noen hva robot betyr?
- Ja. Jeg gjør det! - Ja, Gary.
Det betyr "slave".
Veldig bra, Gary.
Er du en robot?
Nei, Peter, selvsagt er jeg ikke en robot.
- Sir? - Ja, Steven.
Men du er på deres side?
Dette handler ikke om sider, Steven.
Det er ikke blått lag mot rødt lag.
Det handler om å jobbe sammen på ett lag.
Det virker kanskje rart og litt skummelt,
men tro meg: Det er tvert imot.
De er her for å hjelpe. Å få skikk på oss. Å forberede oss på øverste divisjon.
De har sett noe hos oss, potensial.
Det er et enormt fellesskap av verdener der oppe
som bor sammen i fred og samarbeid.
Og gjett hva? De vil ha oss med.
Ganske kult, ikke sant?
Så de vil ikke skade oss?
Langt ifra, O-mann. De vil hjelpe.
Jeg sier ikke at de er redde for å være strenge.
Jeg måtte være streng med dere før i tiden.
Er det noen blant dere som ikke ville takke meg for det?
På noen måter ligner de på lærere.
Strenge, ja. Litt skumle. Men det er for å forbedre oss.
Hva sier dere til å gå et sted og snakke ordentlig om dette?
Var ikke det ordentlig?
Jeg tror det er ganske tydelig at det Mr. Shepherd prøver å si, er...
Andy! Hva i helvete?
Ja, Andy. Hva i helvete?
WTF?
Mennesker, dere gir oss ingen utvei.
Om dere ikke vil bli med oss frivillig,
må vi bruke andre overtalelsesmetoder.
Nå, er dere snill...
Jeg hater denne byen!
- Pokker, du er tung. - Beklager.
For i helvete!
Andy!
Skru på pæra, mann!
Sam, slik bør ikke en familie oppføre seg.
Sam, jeg er skuffet over deg.
O-mann!
Ok, Andy.
Slutt nå.
Det må ikke være slik.
Det kan være så mye enklere, helt smertefritt.
Om dere bare så lyset.
Ja.
Det handler ikke om konflikt,
men om samhold.
Ja. Skal vi forsøke dette igjen?
Hva med en runde til?
Nei, vi er ferdige her.
Ja, Gary, det virker slik.
Røykeriet!
- Hva? - Bare gjør det!
Kom igjen!
Denne veien.
Mennesker, dette er deres siste advarsel.
Om dere ikke adlyder, vil det resultere i...
Mennesker, adlyd nå eller ta konsekvensene.
Kom igjen!
Pokker.
Se, der er bilen min!
Vi klatrer ned nedløpsrøret.
Jeg har en bedre idé.
Klatre ned nedløpsrøret.
Ok, bare kjør.
Vent. Hva med de andre?
Stol på meg. Jeg ordner det.
- Er du sikker? - Jeg lander alltid på føttene.
Jeg tror ikke det stemmer.
Bare kjør.
Finner du ut hva som hendte med broren min?
Ja, selvsagt, og jeg tar meg av Stevie for deg, greit?
Han er en god kar. Bedre enn meg.
Gary, du er ikke et dårlig menneske, men du er ikke kjærestemateriale.
"Løssluppen kjappis på handikapdoen"- greia
er kul når du er 17, men ikke når du nærmer deg 40.
På et tidspunkt må en gå fremover, ikke bakover.
Hvis jeg ikke hadde forlatt deg, kunne alt vært annerledes.
Det handler ikke om den kvelden, Gary.
Gjør det ikke?
Det må det ikke.
Vi vil alltid ha handikapdoen, ikke sant?
Ja. Vi vil alltid ha handikapdoen.
Å nei.
Hvor er Sam?
Jeg satte henne i bilen hennes.
Hva gjorde du?
Satte henne i bilen hennes. Sa hun skulle dra.
Sendte du bort den eneste av oss som er edru nok til å kjøre?
- Ja. - Du tålte ikke det
at hun kanskje foretrakk meg.
- Det stemmer ikke. - Jo, Gary!
Jeg gjorde fremskritt. Vi holdt hender.
- Jeg prøvde å hjelpe! - Du prøvde å hjelpe deg selv!
Jeg gjør noe godt for én gangs skyld, og dere kjefter.
Det er første gang jeg har hørt deg innrømme at du gjorde noe galt.
Jeg sa at jeg gjorde noe godt!
Ja, "for én gangs skyld".
- Så? - Altså gjorde du noe galt resten av tiden.
Ikke nødvendigvis.
Jeg tenkte det var best å holde henne utenfor fare.
Og hva med oss, Gary? Er ikke vi i fare?
Vi klarer oss, Pete. Vi er jo de fem musketerer.
Nei, vi er de fire musketerer.
Hvordan vet vi at du satte henne i bilen?
Hvordan vet vi at du er du?
Selvsagt er jeg meg!
- Hvem i helvete er du, Gary? - Jeg er Gary King.
Finnes bare én Gary King. Hvordan vet jeg at dere er dere?
Vi har vært sammen hele tiden.
Alle er kanskje ikke dere. Hvordan visste du at O-mann ikke var O-mann?
På grunn av at føflekken hans var tilbake.
- Hva beviser det? - Det Basil sa.
De kopierer DNA-et ditt.
Derfor hadde han føflekken. Han var ny, som en baby.
- Som en mannebaby. - Som en "mannby".
Oliver uten alt som hendte den ekte Oliver.
Laserkirurgien!
Så de blanke er faktisk blanke?
Ingen slitasje, ingen arr.
Steven, i 1987 spilte vi cricket, og jeg skubbet deg
oppå en knust flaske som nesten for opp rumpa di.
- Så? - Vis oss rumpa di.
- Veldig fin. - Takk.
Pete, du kjøpte en 50cc Suzuki i 1988,
lot meg prøve, jeg kjørte over beinet ditt.
Hva i helvete?
Vent, det er det andre.
Andy, i 1986 kopierte vi knivleken fra Aliens,
og jeg stakk deg i langfingeren.
Hva med desember 1997, da du tok overdose,
og jeg kjørte deg til sykehuset fire ganger over fartsgrensen,
og jeg endte med å velte bilen og nesten slite lårarterien min,
da du kviknet til ved et mirakel,
stakk av og etterlot meg for å bli arrestert
etter en 12-timers livreddende operasjon?
Begge er gode nok.
- Takk. - Hva med deg?
Den er lett.
- Den kan ha blitt tegnet på. - Er ikke alle tatoveringer det?
- Jo. - Vis oss armen din.
- Hva? - Vis oss armen din.
Nei.
Du datt av scenen og slo albuen ut av ledd mens du tullet på ballet på videregående.
Du har et arr der de satte inn metallplaten.
Jeg må ikke vise dere noe, greit? Jeg er Gary King. Jeg vet at jeg er meg.
Hvis ikke, hvordan vet jeg at på bjelken over hodet ditt står
ordene "Kong Gary"?
Men det står ikke "Kong Gary".
Jo. Gjør det ikke?
Nei. Det står "Kong Gay".
Noen fjernet R-en!
- Det var meg. - Hvorfor det?
- "Kong Gay". - Det betyr ingenting uansett.
Mr. Shepherd husket ting, det gjorde Oliver også.
Selektivt minne, husker du?
Vi ser deg ikke på mange år, så dukker du opp og tar oss med hit.
Du bør vise oss bevis på at du er et menneske,
ellers må vi finne ut selv.
Vil dere ha bevis?
Der!
Bevis på at jeg er menneske!
Bevis på at du er dum.
Nettopp!
- Det er Gary. - Det er Gary.
Hele byen er ute og leter etter oss.
Det er bra. Hvis alle er ute, er ingen inne.
Gary, vent! Faen!
Gary, Gary! Hva mener du med "ingen er inne"?
Det betyr at vi kan gjøre dette!
Gjøre hva da?
Vi fortsetter med pubrunden.
"Kong Gay".
Peter?
Peter.
Jeg trodde det var deg. Går det bra?
Går det hva?
Jeg vet at vi ikke kom overens på skolen.
Jeg angrer på det.
Jeg ville si noe på puben,
men jeg skammet meg så mye over det jeg hadde gjort.
La meg gjøre det godt igjen, Peter. Vær så snill.
- Gary, du er sprø! - Vi har kommet for langt.
Det er selvmord.
Jeg vet det. Vi skal til Verdens ende, koste hva det koste vil.
Hvor er Pete?
Jeg hater deg!
Din jævel! Jeg hater deg!
- Pete! Slutt! - Hvorfor gjør du dette, Peter?
Vi vil ikke skade deg.
Kom igjen, kompis! Det er ikke verdt det!
Jo, det er det!
Hva gjør han?
Faen.
Peter...
Jeg er svært skuffet over deg, Peter.
Jeg skal knuse dem.
Andy! Nei, det er for mange av dem.
Pete.
Peter.
- Vi må gå. - Gary har rett.
- Vi må til Kongens hode. - Nettopp.
Hva?
Vi skal ikke til Kongens hode. Vi er ferdige.
Vi skal gjøre det vi alltid burde ha gjort.
Hente Beistet og komme oss vekk.
Vi drar, og vi kommer aldri tilbake.
Du kan enten bli frivillig med,
eller så slår jeg deg i svime og bærer deg dit selv.
- Ditt valg. - Greit.
Bare tenk over hva du sier, for du har drukket.
Din jævel.
Faen, det er de ungene.
Ikke dem igjen.
Hva i helvete er det?
Jeg vet ikke, men det er ikke moderne kunst.
Vi sitter fast. Hvor er Beistet?
Greit. Vi er her, så Beistet er i nabogaten.
Hvordan skal vi komme oss dit?
- Vi må gå gjennom. - Gjennom hva?
Jeg kan ikke tro det.
KONGENS HODE
Nummer ti.
Kom igjen.
Vi går.
Bakdøren. Kom igjen.
Sånn ja.
Der er den.
Faen.
Vi venter på en sjanse, så springer vi til Beistet.
Vi trenger nøklene.
Gary?
Gary, hva gjør du?
Bare en liten skål.
Gary, sett ned ølen, greit?
For Oliver, Pete.
Og for oss.
For ti puber er ikke ille.
Nei, men nå er det nok.
Greit.
Så nære på.
Nummer ti.
Greit.
Så nære på.
Nei, nei, nei. Gary!
Gary! Gary!
La ham gå. Han forlot deg.
Jeg kan ikke.
Andy!
Gary!
Gary, kom tilbake! Kom tilbake, din dumme jævel!
HULLET I VEGGEN
Gary!
Andy, se opp!
Kom igjen!
Hva i...
Sett dere inn!
Gary, Andy, sett dere inn!
Du hørte ham, Andy. Sett deg inn.
Vi har ikke mye tid igjen!
- Andy! Gå, nå! - Steven!
Gå!
VERDENS ENDE
Andy.
Jeg vil ha deg inni meg.
Greit.
Takk.
- Du har fått nok! - Dette er Verdens ende!
Jeg vet det!
Slutt!
La meg være! Bryr du deg engang?
Selvsagt bryr jeg meg. Det er en grunn til at jeg er sint!
Jeg vet hvorfor du er sint på meg, ok? Men det var ikke min feil at du krasjet.
Det er ikke poenget. Du sviktet meg.
Du var Gary King. Gary jævla King.
Jeg ville ha fulgt deg til slutten. Jeg har gjort det!
Så slutt å følge meg!
Nei! Det er bare én igjen.
Gi meg dette.
Du har alt du ønsker.
Hva snakker du om?
Du har den perfekte jobben og det perfekte huset og den perfekte kona.
Tror du det er så perfekt?
Hun gikk fra meg, Gary.
Hun tok barna til morens hus for tre uker siden.
Sa jeg ikke er nok til stede. Jeg prøver å vinne henne tilbake.
Gudene vet at jeg taper.
Men jeg fortsetter å kjempe, for det er slik vi overlever.
For pokker, Gary, jeg slo nettopp gifteringen min ut av magen til en robot.
Nettopp! Du kjemper for det som er viktig.
Men hva er viktig med Gullmilen?
Det er alt jeg har!
Gary.
Du trenger hjelp, Gary.
Jeg fikk hjelp. Vet du hva hjelpen var?
Hjelpen var fullt av folk som satt i ring
og snakket om hvor fælt alt hadde blitt.
Det synes jeg ikke er gøy.
- Men dette er det? - De sa når jeg skulle legge meg.
Meg!
Gary, hvordan vet du at du er full når du aldri er edru?
Jeg vil ikke være edru.
Det ble aldri bedre enn den kvelden.
Det skulle være begynnelsen på livet mitt.
Alle de utsiktene og all optimismen.
Følelsen av at jeg kunne overvinne hele universet.
Det var en stor løgn.
Ingenting hendte.
Du trenger ikke å gjøre dette, Gary.
Jo, det gjør jeg.
Vennligst vent.
Hva gjør du?
Nei, ikke gå ut dit.
Gary King.
Ja?
Gary King fra menneskeheten.
Ja. Hva vil du?
Vi er her for å aktivere deres fulle potensial,
slik vi har gjort med utallige verdener over hele galaksen.
Jaså? Hvordan gjør dere det?
Vi tar en liten bestanddel av befolkningen i besittelse
på rundt 2000 infiltrasjonspunkter over hele planeten.
Dette forsikrer maksimal dekning.
Vi fortsetter med å skape imitasjoner som sprer ideologiene våre
gjennom fredelig indoktrinering.
Målet vårt er enkelt: Å forberede befolkningen
på å ta del i det galaktiske fellesskapet.
Denne metoden krever et lite offer.
Men jo færre erstatninger vi bruker,
jo mer vellykket er operasjonen.
Men vi ønsker de som melder seg frivillig velkommen.
Vi har motiverende tilbud til de som frivillig slår seg til oss.
Sjansen til å bli ung igjen, men bevare utvalgte minner.
Er ikke det noe du ville likt?
Noe du alltid har ønsket?
Herregud! Jeg er så søt!
Det gode med systemet vårt er at alle vinner.
Det finnes ingen tapere.
La meg videreføre legenden din.
La mannen du har blitt, bli til gutten du var.
Nei.
Det finnes bare én Gary King.
Da har du tatt valget ditt, Gary King fra menneskeheten.
Ja, det har jeg.
For, ærlig talt, hva i helvete gir dere retten til å komme ned hit og si hva vi skal gjøre?
Vi er Nettverket, og vi er her for å forbedre dere.
I de siste 23 årene
har du vel undret deg over informasjonsteknologiens sprang?
Nei.
Jorden har blitt mindre, men større i sammenheng med oppkoblingen.
Dette er på grunn av oss, og det er bare begynnelsen.
Dra til helvete, din store lampe.
Dere er barn som behøver veiledning.
Det er ikke plass til ufullkommenhet.
Jorden er ikke perfekt, greit? Mennesker er ikke perfekte.
Og gjett hva? Jeg er ikke perfekt.
Derfor er denne inngripenen nødvendig.
Må galaksen utsettes for en hel planet med mennesker som deg?
Rolig, rolig.
Hvem gjorde deg til sjefen?
Hva gir deg retten til å kritisere?
Du synes kanskje at Gary er litt av en kødd,
og han er litt av en kødd, men han er min kødd.
Takk, kompis.
Men han er skadelig for seg selv, akkurat slik jorden er skadelig for galaksen.
Hva sa du?
Dere gjentar den samme syklusen av selvutslettelse gang på gang.
På dette punktet er planeten deres den minst siviliserte i galaksen.
- Hva sa han? - Han sa at vi er en gjeng med tapere.
Det er en menneskerettighet å være en taper.
Sivilisasjonen vår ble dannet av tapere. Og vet du hva?
- Det gjør meg stolt. - Meg også!
Hva er det de sier? "Å feile er..."
"Å feile er menneskelig."
"Å feile er menneskelig", så...
Vi tror ikke at dere taler for hele menneskeheten.
Dere er bare to menn. To fulle menn.
Tre fulle menn!
Stevie-baby!
Nok! Nok, mennesker!
Nå sliter du. Det er de tre jævla musketerene.
Dere gjør opprør mot lærdommen til utallige solsystemer.
Ja, vi gjør opprør!
Dere sa at dere ikke er her for å erobre oss. Kan jeg bare spørre:
Hvor mange måtte dere erstatte i Newton Haven?
- Det er irrelevant. - Er det det?
Opp med hendene. Hvem er mennesker?
- Jeg er et menneske. - Én!
- Og meg. - Det blir to.
Jeg er det. Men jeg vet ikke hvor lenge.
Basil!
- Hvor mange er det? Tre? - Har dere erstattet hele byen?
Ikke hele byen.
Alle bortsett fra den gamle gærningen og de skumle tvillingene.
Det er et godt bandnavn, Gary. Skriv det ned.
- Greit. - Hva med de du erstattet,
som Peter og Oliver?
Ja, hva hendte med de tomme?
Jeg sa du ikke skulle spørre!
Overflødige kar blir gjenvunnet, dekket av torv og omgjort til gjødsel,
så blir de gitt tilbake til jorden for å øke vekst og natur.
Det er en effektiv teknikk for organisk fornyelse.
Torv?
Det er ganske få med tanke på den langsiktige planen.
Du mener et par hundre tusen komposteres?
Hva med de andre stedene? Infiltrasjonspunktene?
Er de like vellykkede som Newton Haven?
For jeg antar at vi ikke er den eneste feilen i systemet.
Det stemmer at Nettverket har opplevd vanskeligheter.
Jeg tror dere har tatt på dere for mye med jorden.
Ja, for vi er mer stridslystne, sta
og idiotiske enn du kan forestille deg,
og jeg snakker ikke bare om Gary.
Ja, det finnes mer enn én Gary King.
- Men du sa... - Jeg vet da for faen hva jeg sa!
Bruken din av bannskap viser oss hvor umoden du er som mann og art.
Sett dere i romskipene deres og fly tilbake til Legoland, fitter!
- Ja! Slutt å Starbucke oss! - Ja!
Det er vår plikt å utfordre dere.
Bare la oss være, intergalaktiske drittsekker.
- Dere misforstår. - Hold kjeft!
- Vi prøver... - Ingen hører etter!
Hvis dere bare kunne...
Bare godta det, vi er menneskeheten, og vi liker ikke å bli fortalt hva vi skal gjøre.
Hva er det dere vil?
- Vi vil være fri! - Ja.
Vi vil være fri til å gjøre som vi vil!
Ja.
- Vi vil bli fulle. - Ja.
Og vi vil ha det gøy.
Og det skal vi gjøre.
Det er poengløst å krangle med dere. Dere blir overlatt til dere selv.
Seriøst?
Ja.
Til helvete med det.
De stakk.
Ja! Dra til helvete!
Ja, vi gjorde det! Vi vant!
Gary, la oss Brumme.
Ja, det suger her, ikke sant?
Hei, her oppe!
Løp!
Kom deg opp.
Kom igjen!
Godt jobbet.
- Tusen takk. - Måtte bare ødelegge det, dere?
Ja, er dere fornøyde nå?
Basil, hva skal vi gjøre nå?
Samme som før.
Løp!
Hvor er Beistet?
Beistet er dødt, kompis.
Vet du hva... Vet du hva som virkelig er irriterende?
Hva?
Jeg lovte meg selv at jeg ikke skulle dø i denne byen.
Det skal du ikke.
Jeg tror hellet vårt har snudd.
Unnskyld!
- Sam? - Ja.
Du kom tilbake!
Ja. Jeg kjørte meg vill på ringveien. Men ja.
Sam, kan du gi oss skyss til London?
Fant du ut hva som hendte med broren min?
Vi sier det på veien.
Beklager rotet. Det var meningen å rydde opp.
- Vi tilgir deg. Kom igjen. - Hvilken vei?
Bakover!
Hvilken vei nå?
Rett over!
Vi kan klare det.
Vi kommer til å klare det.
Vi klarte det!
Jeg er lei for det.
Jeg vet det.
Alle husker hvor de var da lyset gikk på planeten jorden.
Jeg, Gary, Steven og Sam stod rett ved lysbryteren.
Det var visst en stor kveld for alle.
Den morgenen gav ordet "fyllesyke" ny mening.
Å feile er menneskelig Å tilgi er guddommelig
Vi bestemte oss for å gå det av oss, hele veien til London,
men hodepinen tok ikke slutt der. Den bare fortsatte.
Snakk om Den store røyk.
Da Nettverket forsvant, utløste det en slags impuls
som utslettet all teknologien vår
og sendte oss hit,
tilbake til den mørke middelalder.
Det var noen dødsfall, selvsagt. Jeg kjente noen av dem.
En fyr fra jobben, søskenbarnet mitt Paul, Garys mor.
Ingen visste hvor mange vi mistet,
for vi hørte aldri fra resten av verden igjen.
All kommunikasjon ble brutt.
Det er ikke lettere nå, men det er enklere.
Jeg er sammen med kona igjen, som er bra.
Vi bestemte oss for at problemene våre ikke virket så ille i det store og hele.
Alle måtte bli økologiske, men hvis jeg skal være ærlig,
er det vanskelig å huske noe mat med kunstige midler jeg faktisk savner.
Når det gjelder de blanke, hendte det noe rart.
De våknet.
Omtrent en uke etter Nettverket dro, startet de seg selv på nytt,
prøvde å begynne på ny frisk.
De virket litt fortapt til å begynne med, barn uten foreldrene sine,
forlatte, gjenglemte, på leting etter veiledning, noen til å vise dem veien.
Jeg syntes litt synd på dem.
Nettverket hadde rett om én ting.
Vi kan være litt usiviliserte.
Kanskje vi ville hatt dårlig innflytelse på resten av galaksen.
Oliver ble eiendomsmegler igjen.
Folk trenger fortsatt tak over hodet,
og gode, gamle Ollie hadde alltid talens gave.
Den nye også.
Han gjør en ok jobb.
Jeg hørte at Peter fant veien hjem til Bishop's Gardens.
Han fortsatte vel med den andres liv.
Jeg vet ikke om kona hans la merke til det.
Kanskje hun valgte å ikke gjøre det. Han er uansett en ganske god far.
Steven og Sam ble sammen til slutt.
Det forventet jeg ikke.
De slo seg ned rett utenfor London.
Bor ganske godt.
Og Gary? Jeg vet ikke hva som hendte med Gary.
Vi skilte lag, og jeg så ham aldri igjen.
Noen sier at han dro tilbake til Newton Haven. Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg tror jobben hans der var gjort.
Det er rart, men jeg savner ham.
Jeg lurer på om han savner meg. Savner guttene.
Hvor enn han er, håper jeg han er lykkelig.
Det var alt han ønsket.
Å ha det gøy.
Jeg håper bare at han fant det utenfor alkoholen.
For ekte lykke, ekte venner, det er slikt som gjør livet verdt å leve,
verdt å kjempe for.
INGEN BLANKE
MENN - ESKE
Blanke jævler.
Jævla roboter.
Fem glass vann, er du snill.
Du kan få et.
Men jeg serverer ikke slikt pakk.
Jeg er redd det er én for alle, og alle for én.
Mine unge venner og jeg er på eventyr.
Oppdrag, om du vil. Og siden vi har behov for forfriskninger,
får du æren å ta første stikk.
Så jeg spør deg igjen,
for siste gang,
fem glass vann, er du snill.
Hvem i helvete tror du at du er?
Jeg? De kaller meg Kongen.
Norwegian